Plány, plány a tvrdý tréning.
22.05.2017 (19:15) • Satu • FanFiction na pokračování • komentováno 7× • zobrazeno 2801×
„Mohli by sme tam vniknúť cez podzemné tunely, už celé roky musia byť nepoužívané,“ hovoril Rayen, pričom prstom ukazoval na plán celého zámku, ktorý bol rozprestretý na Edwardovej posteli pred nami. Všetci sme ju obkľúčili tak, aby mal každý dokonalý výhľad. Len Edward stál trochu ďalej a skúmavo sledoval rôzne chodby, tunely, miestnosti. Ruky mal založené na hrudi a tvár mal zamračenú. Nevyzeral, že by zachytili čo i len slovko z toho, čo pred malou chvíľou hovoril Ryen, ktorý mal na sebe oblečený svoj typický odev, rifle. Nič viac, nič menej. „Pozrite, tu na námestí je vchod a mohli....“ Edward mu bez okolkov skočil tichým hlasom do reči.
„Nebudeme sa schovávať,“ zahlásil a pohľad uprel priamo na mňa. Nevidela som ho odkedy sa za ním zatvorili na mojej izbe dvere a teraz ma pozoroval krvavo-červenými dúhovkami. Jeho výraz bol nepreniknuteľný, zato môj musel určite vyjadrovať prvotný šok a potom odpor k takejto farbe, ktorá značila jediné. Niekde v tmavých uličkách Florencie ležalo na dne kontajnera neznáme dievča s doširoka otvorenými očami a jej telo nejavilo žiadne stopy života. „Prídeme cez hlavné dvere a budeme vyjednávať.“ Znechutene som odvrátila od neho tvár a všimla si nechápajúce výrazy ostatných upírov okolo nás. Len Maurine pevne stisnuté pery naznačovali, že presne vie, čo má Edward v pláne.
„O čom chceš vyjednávať, či sa vzdajú hneď alebo až po boji?“ odfrkol si Ethan nepriateľsky. Jeho čierne obtiahnuté tričko a vlasy rovnakej farby splývali s jeho tmavou pokožkou.
„Vlastne áno,“ usmial sa Edward a v nasýtených očiach mu nebezpečne zaiskrilo. „Ak nevydajú moju rodinu, tak sa ich nebudem ani pýtať,“ dodal.
„Edward, to je číre bláznovstvo,“ povzdychla som si a rukou si nervózne prehrabla vlasy.
„Prečo by bolo? Nebudeš nás vedieť zaštíť?“ opýtal sa ma s nadvihnutým obočím. Jazykom som si navlhčila pery a rýchlo od neho odvrátila tvár. Odkedy som na úteku, svoj pevný štít, cez ktorý sa nikto nikdy nevedel dostať som ani raz nepoužila. Nemala som dôvod a nechcela som na seba pútať pozornosť, čiže by som potrebovala zopár tréningov, aby som sa do toho znovu dostala. Ešte teraz si živo pamätám, ako sa zo mňa pomaly a horko-ťažko odlepoval elastický obal, ktorý som ledva naťahovala na ďalšie osoby, ktoré by som týmto štítom chránila. „Bella?“ Edwardov hlas ma nútil opäť sa naňho pozrieť.
„Neviem, aj keby áno, v boji by som sa nevedela sústrediť na nič iné, len na zaštiťovanie vás všetkých,“ zavrčala som naštvane. Ako sa Edward dozvedel o mojom štíte? Dočerta s tým! Alice!
„To nebude problém, budem sa držať tesne pri tebe a odháňať útoky,“ pokrčil ramenami a pozrel po ostatných.
„Nemáte šancu,“ zahlásil odrazu Zachary a pobavene sa zasmial. „Tá malá s bijúcim srdcom v živote nikoho neudrela, pozri sa, aké má krehké rúčky!“ Pristúpil k Edwardovi a naštvane ukázal na prekvapenú Mauru. „A tá blonďavá barbiena to isté. Potrebujú poriadny výcvik, ak chceš ísť do Volterry na vlastnú päsť!“ vrčal mu do tváre s divokým pohľadom. Vlasy mu kĺzali po chrbte v bledomodrej košeli, pod ktorou sa rysovalo pevné svalstvo.
„Máš pravdu, preto mi pomôžeš vycvičiť ich.“ Edward si ho vyzývavo premeriaval.
„Príliš málo času... mladí upíri... všetci sú blázni...“ Zachary si nezrozumiteľne mrmlal popod nos a naštvane vypochodoval z izby. Nezabudol ani poriadne tresnúť za sebou dverami.
„Starý frfľoš,“ šepla Freya a veľavýznamne pretočila očami. Maura s Grace sa tichučko zachichotali.
„Aspoň vie, o čom hovorí,“ zamrmlala som si popod nos tak ticho, aby ma nikto nepočul. Napriek tomu som však zachytila Edwardov prekvapený pohľad, ktorý po mne hodil.
„Tak, kedy začneme?“ opýtal sa veselo Rayen a všetci sme naňho nemo hľadeli s otázkou v očiach. „Veď s tým výcvikom.“ Pokrčil ramenami, keď ho Grayson schladil tichým zavrčaním.
„Čím skôr, tým lepšie?“ navrhla som a lišiacky som po ňom mrkla. Rayen sa tváril, že si rukou ovieva rozhorúčenú tvár ako pravá nadržaná tínedžerka. Schuti som sa zasmiala, pretože mi tým úplne pripomenul Emmetta a tie jeho pohotové žartíky.
„Pár kilometrov na sever je hustý les s menšou lúkou hneď vedľa,“ začal pomaly Grayson.
„Výborne, už sa nemôžem dočkať.“ Rayenovi sa zablysli biele žiarivé zuby v hrozivom úsmeve. Ja som len prevrátila oči a sústredila sa na Edwarda, ktorý nám bol otočený chrbtom. Nenápadne som sa poobzerala po ostatných členoch našej skupiny. Pochopili a do jedného sa ticho vytratili z izby.
„Edward?“ šepla som a spravila jeden váhavý krok jeho smerom.
„Hm?“ zamrmlal neprítomne. Opatrne som prekonala tú vzdialenosť medzi nami a napriek nedávnemu vývoju situácie som mu položila ľavú ruku na rameno. Zacítila som, ako mu okamžite stuhlo telo, no inak nedal najavo žiadnu reakciu. „Čo sa deje?“
„Bella,“ jeho tichý zmučený hlas sa niesol izbou, no ja som čakala, či bude ešte pokračovať. Odrazu sa ku mne rýchlym pohybom otočil a oči mu už nesvietili karmínovou červeňou, naopak, boli úplne čierne. „Ja...“ Nervózne vydýchol a rukou si vbehol do strapatých vlasov. „To, čo si povedala včera...“ nedokončil a opäť sa mi vpíjal do očí tými svojimi tmavými a hlbokými. „Myslela si to naozaj vážne?“ chcel vedieť s nakrčeným čelom a ja som na chvíľu zamrzla na mieste. Úplne presne som vedela, čo by som najradšej odpovedala. Nie! Kričalo moje mŕtve srdce. Najradšej by som sa mu vrhla okolo krku a už nikdy ho nepustila, no niekde v kútiku duše sa ozval ostrý hlások, ktorý mi našepkával, že to urobí znovu. Sprvu bude všetko krásne a dokonalé, no potom ma znovu opustí s rovnakými slovami ako pred toľkými rokmi: Už ťa nemilujem.
« Předchozí díl
Autor: Satu (Shrnutí povídek), v rubrice: FanFiction na pokračování
![Sdílet](http://s7.addthis.com/static/btn/sm-plus.gif)
Diskuse pro článek U Osamelého kojota - 15. kapitola (Plány) :
Krasna poviedka kedy bude pokračovanie?
Bože, ten koniec...takto nás napínať
Děkuju, ráda jsem si přečetla další kapitolu.
A prosím, prosím, už je den zase dohromady. Ať Edwarda už neodhání! :(
Super Už sa ťeším na ďaľšiu
Super, jsem ráda za další kapitolu. Děkuji, super práce! :)
Přidat komentář:
- A bit of different (reality) - 6. kapitola
- A bit of different (reality) - 5. kapitola
- A bit of different (reality) - 3. kapitola
- A bit of different (reality) - 2. kapitola
- A bit of different (reality) - 1. kapitola
- Minulost žije s námi - 23. kapitola
- Je příliš pozdě... Nenávidím tě - 16. kapitola
Psycholožka, terapeutka, lektorka Zuzana Tomášková Prosperio.cz
...další zajímavé stránky Toto může být i váš web.
Máte zájem? Jste Přispěvateli a chcete se stát Ověřenými přispěvateli? Jste Ověřenými přispěvateli a chcete se stát
Profi přispěvateli?
Přidejte se k Pomoci začínajícím autorům.
Hledají se pomocníčci I vy se můžete stát administrátory.
Nábor administrátorů
Kdo je tu z členů? Klikni!