Rosaliin život... od narození po proměnu a mnohem dál...
1. kapitola: První chvíle života
15.04.2011 (15:00) • BreeTanner • FanFiction na pokračování • komentováno 0× • zobrazeno 1472×
Místností se rozléhal dětský pláč, mimořádně však nebyl srdcervoucí a nikdo se nesnažil dítě utišit.
Ba naopak, přítomní vískali a připíjeli.
„Jak ji pojmenuješ, Lillian?“ ptali se všichni mladé ženy, která držela v ruce drobounký uzlíček s malýma ručičkama. Žena se rozmýšlela.
„Myslím, že by se mohla jmenovat Rosalie. Rosalie Lillian,“ odpověděla po chvíli.
Odpovědí jí byl potlesk a výkřiky: „Sláva Rosalii!“
Lidé si nalévali šampaňské a připíjeli na čerstvě narozenou malou známou. Všichni včetně otce té malé. Lillian pila limonádu, nikdy totiž nepila alkohol.
Rose už neplakala, její výraz vypadal, jako by se usmívala, jako by se i jí líbilo, co se odehrává kolem ní. Byla šťastná.
Holčička měla hlavičku pokrytou jemnými blonďatými vlásky, měla velká, modrá očka a růžově krémovou pleť. Byla překrásná. Malý anděl.
Plné, červené rty byly zkrouceny do příjemného úsměvu, krásnějšího, než cokoli jiného.
Všichni kolem ní chodili, hladili ji po tvářích a vláskách, líbali ji na čelo… A ona už teď věděla, co bude její budoucnost. Láska. Stejně krásná, jako teď. Bude všemi milována, protože je tak krásná.
V životě bude mít štěstí, děti, jako je teď ona sama… Bude mít velkou rodinu. Ale v tu chvíli netušila, že velká rodina bude to jediné, co se jí splní…
Lidé začali pomalu odcházet a ona zůstala s rodiči sama.
Pozorovala jsem svět, který jsem až do této chvíle jen slyšela. Ale na kochání se okolím jsem momentálně neměla dost času.
Polekala jsem se vzduchu, který jsem ucítila v plicích. Na co vzduch? Až do teď jsem ho přeci k životu nepotřebovala! Nebo to bude tím, že opravdu „žít“ začínám až teď?
Vzpomínala jsem na teplo, které jsem zažívala tam uvnitř. Tady to bylo tak jiné. I když jsem si to takhle nějak představovala. Hodně osob jsem odhadovala podle různých hlasů, které jsem slyšela.
Ale důvěrně jsem znala jen dva. A důvěrně jsem znala jedno teplo. Jeden dech. Přitulila jsem se ke své mamince, tak krásné… Tak teplé a s tak šťastným výrazem, že mi nezbývalo nic jiného, než se usmát také.
Ani nevím, jak jsem to udělala, ale ucítila jsem, že má tvář změnila výraz. Následoval radostný křik postav okolo. Postav, které jsem příliš nevnímala. Nic jsem o nich nevěděla. Ty tváře jsem neznala, ty hlasy mi nebyly povědomé. Hledala jsem hlas někoho jiného. Hledala jsem tvář někoho jiného.
Tvář toho, koho jsem si tolikrát představovala, když jsem měla spoustu volného času. A tu tvář jsem našla, ten hlas našla. Můj otec. Byl tu, se skleničkou čehosi u úst, usmíval se na mne a v jednu chvíli se mi podíval přímo do očí.
Děvčátko vypadalo stále velice zvědavě, vesele, rozumně. Lillian se usmívala a chovala svoji malou kočičku v náruči. Políbila ji do jemných vlásků.
„Mám tě ráda, Rosalie,“ zavrněla.
Jak ráda by Rose řekla „já tebe také“, ale nemohla přijít na to, jak to ti velcí lidé dělají, že když pohnou rty, vyluzují tóny. Ona dokázala vyluzovat jen jeden tón – a ten zdaleka nezněl tak hezky.
Přitiskla se k prsu své maminky a pila mateřské mléko. Ne, že by bylo nějak zvlášť dobré, ale něco ji k němu přitahovalo. Musela ho pít, byla to pro ni jediná možná strava – v této době. Vlastně to nebylo tak špatné. Ale až odroste a bude mít normální jídlo, bude odmítat mléko, pokud bude chutnat takhle! Bude odmítat všechno bílé.
Jsem šťastná, že jsem tady. Ať mi kdo chce, říká, co chce. Mám maminku, tatínka a mléko. Jsem obklopena teplem a láskou. Nikdo nemůže být šťastnější.
Autor: BreeTanner (Shrnutí povídek), v rubrice: FanFiction na pokračování
![Sdílet](http://s7.addthis.com/static/btn/sm-plus.gif)
Diskuse pro článek Angel of the world - 1. kapitola:
Přidat komentář:
- A bit of different (reality) - 5. kapitola
- A bit of different (reality) - 3. kapitola
- A bit of different (reality) - 2. kapitola
- A bit of different (reality) - 1. kapitola
- Minulost žije s námi - 23. kapitola
- Je příliš pozdě... Nenávidím tě - 16. kapitola
- Je příliš pozdě... Nenávidím tě - 15. kapitola
Psycholožka, terapeutka, lektorka Zuzana Tomášková Prosperio.cz
...další zajímavé stránky Toto může být i váš web.
Máte zájem? Jste Přispěvateli a chcete se stát Ověřenými přispěvateli? Jste Ověřenými přispěvateli a chcete se stát
Profi přispěvateli?
Přidejte se k Pomoci začínajícím autorům.
Hledají se pomocníčci I vy se můžete stát administrátory.
Nábor administrátorů
Kdo je tu z členů? Klikni!